SV-fakultetet 50 år
Det samfunnsvitenskapelige fakultet fyller i år 50 år. Den fysiske feiringen blir utsatt til neste år på grunn av pandemien, men allerede nå kan du snope litt snacks fra arkivet og se hilsenen fra fakultetets dekan her.
![Logo 50-års jubileum SV-fakultetet UiB](https://www.uib.no/sites/w3.uib.no/files/styles/content_main/public/media/lilla_logo_sv_fakultetet_50_ar.png?itok=Y7pnuh8q×tamp=1607095586)
Hovedinnhold
– Vi ville veldig gjerne holde åpne dørene til den store verden, så vi la oss på linje med en god, gammel Bergens-tradisjon, nemlig åpne porter. Derfor knyttet vi oss til de beste samfunnsfagmiljøene rundt om i verden.
Dette sa SV-fakultetets første dekan, Ørjar Øyen om etableringen av Det samfunnsvitenskapelige fakultet i 1970.
Etter 50 år er det bygget opp et mangfoldig samfunnsvitenskapelig fagmiljø der dørene mot verden fremdeles er åpne. Fakultetet har i dag syv vitale institutter som favner hele det samfunnsfaglige spekteret, om lag 450 ansatte og til enhver tid over 4000 studenter som dukker ned i fagene.
Se hilsenen fra dekan Jan Erik Askildsen her:
hilsen fra dekan Jan Erik Askildsen
I filmen om fakultetets historie som ble laget i forbindelse med 40-års jubileet får vi et unikt møte med flere av de sentrale aktørene fra fakultetets første år.
SV-fakultetets historie
– Stein Rokkan var ikke så glad i å ta de store konfliktene, men vi (studentene) var ikke det minste konfliktsky, sier professor i Sammenliknende Politikk, Frank Aarebrot i filmen.
Sosialantropologen Fredrik Barth, som sammen med Rokkan satt i komiteen som tenkte ut hvordan utbyggingen av samfunnsfagene i Bergen skulle foregå, beskriver god stemning da fakultetet ble opprettet.
– Det var en veldig hyggelig komité! Spørsmålet var hvordan vi skulle dele kaka. Det ble ikke bikkjeslagsmål, humrer han i filmen.
Sosiologen Kari Wærness satte fakultetet på det vitenskapelige kartet med sin forskning som satte tall på kvinners verdiskapning i samfunnet. Hun beskriver en spennende tid der kvinnelige forskere måtte slå seg frem.
– Unge kvinner trakket jo inn i et mannssamfunn med prestisje. Hele vitenskapen er utviklet av hvite menn med lite familieansvar, for å si det sånn. Vi kvinneforskere ønsket å forandre denne verden slik at den ble bedre for kvinner, sier hun.